Beklager, men tv-serien du søker kan ikke strømmes i din virkelighet.
Vennligst vent mens ny forbindelse etableres.
I cyberspace sitt dypeste mørke fins det en annen verden.
En tapt dimensjon, hjem til usette undere-
-og unevnelig skrekk.
Fortellinger ulikt noe annet man har hørt før. Fram til nå.
Klikk ikke tilbake eller last inn siden på nytt.
Vi har etablert en ny forbindelse med...
...Dimension 404.
---==DBRETAiL==-- Released on danishbits.org
Livet er ganske likt "Frogger". Kaos omkranser oss og død er overalt.
For å overleve i "Frogger" og i livet,-
-må man følge to enkle regler:
-Hold... -Hva holder du på med?
Ingenting.
Fort deg, ellers kommer vi for sent til kirken.
For å overleve i "Frogger" og i livet,-
-må man følge to enkle regler:
Hold hodet senket. Løp for livet.
På livets motorvei kan hvert sekund være ditt siste.
Vil du krysse veien, må du se fare på lang avstand og unngå den.
Nøl og du dør. Stopp og lukt på rosene... Pang!
Du er ferdig.
Vær ikke en helt eller overlegen, bare følg spillehallreglene.
Og viktigst av alt: Prøv å ikke bli spist.
-Du er veldig flink. -Å... Jepp.
-Satser du på ny poengrekord? -Jeg prøver på en "kill screen".
Ok.
Det er når man får så mange poeng at spillet krasjer.
Jeg er i ferd med å få en, så...
Jeg tror spillet er ødelagt, Wilma. Den slukte mynten min.
-Har du ingen mynter, kom deg ut! -Dette stedet suger.
Du går på Jefferson. Jeg har sett deg ved syklene.
Jeg flyttet nettopp hit. Har du venner?
-Mamma ber meg finne noen. Amy. -Amy, jeg må konsentrere meg.
Hei, Wilma. Beklager forsinkelsen.
-Oi, han er kjekk. -Hæ?
-Pokker! -Klarte du å krasje spillet?
Det skulle han ønske. Jeg kjenner lukten av pizza, Myers.
Er det pepperoni eller fin italiensk pølse?
Kan du tro.
-Gratis pizza? -Bare hvis han klarer det før meg.
Det skal vi bli tre om.
-Bare hyggelig å gi deg posten. -Post? Får du posten levert hit?
Foreldrene mine syns at spillehaller er onde.
Hvis noen spør, har han bibeltime nå.
Oi...
-Det er fra Bits 'N Blips. -Åpne det, da!
"Kjære Andrew. Takk for bidraget 'Rund Centipede - 100 enkle trinn'."
"Det var både informativt og fornøyelig." Ser du?
-Jeg sa at de kom til å like det. -"Dessverre er det et eldre spill..."
"Skriv om et nyere spill hvis du ønsker å bli publisert."
Skriv om "Millipede". Kjempetøft.
-Og du er? -Jeg er Amy.
Dette er byens eneste spillehall,-
-og i ingenmannsland får vi aldri nye spill.
Så ille er det vel ikke? Du finner en vei ut herfra en dag.
-Jeg kommer til å dø i Beaverton. -Det er ikke sant.
En dag forteller jeg barn her-
-at jeg en gang var den store spilljournalistens beste venn.
Takk.
-Hva holder du...? -Til utklippsboka mi.
En runde til?
Jeg bør dra. Jeg er uansett tom for mynter.
-Har du ingen mynter... -Jeg vet. "Kom deg ut!".
Vi ses senere. Hvis jeg lever så lenge.
-Hva er dette? -Hva da?
"Poly-bee-us"
-"Poly-bi-us"? -Merkelig.
-Hvor lenge har vi hatt dette, Wilma? -Jobb videre.
Hvis det var nytt, ville vi vel hørt om det, hva?
Det fins alltid reklamer og sånt.
-Sikkert en beta. -Hva for noe?
Iblant plasseres prototyper ute blant folk-
-for å se hva barn syns.
-Det kalles en beta. -Så nytt at det ikke er gitt ut ennå.
Utmerket!
Jeg ville vært forsiktig.
-Hvorfor det? -Den slukte mynten min.
Er du ikke forsiktig, sluker den din også.
-Kom deg vekk. -Du vil angre!
Jeg må fortsette å reparere "Robotron"-maskinen,-
-men vi ses senere.
Velkommen til april 1984.
Hvis du håper på en roserød nostalgireise,-
-er du i feil dimensjon.
For i kveld får ikke nerden jenta,-
-og bøllen får ikke som fortjent.
I kveld vil en gutt som lever et tøft liv,-
-prøve å overleve det én mynt om gangen.
Og han kommer til å få oppleve ting som ingen kan unnslippe.
Det hans hjerte begjærer, det hans hode frykter,-
-og hva som enn fins i "Polybius".
Svømmerunder i dag, jenter!
Ingen dypper tærne sine før de har dusjet.
Så av med klærne og skrubb i vei.
Ingen sånne homogreier!
Hvorfor er disse drittsekkene øverst på næringskjeden?
Hold hodet senket og fortsett, så overlever vi.
Ikke faen.
-Er du sprø? -De kan ikke jule opp alle sammen.
Fersking...
Hva har vi her?
Skal du dusje med de voksne, Dennis? Vet du hva, homo?
Du har nettopp gjort deg fortjent til et besøk fra den magiske fingeren.
Du bare erter, ikke sant?
Du kan jule meg opp, men ikke gi meg fingeren.
Er du redd for at du kommer til å like det?
Du kan også få være med, nerd.
-Jeg... -Ikke gå, vær så snill.
Unnskyld.
Trommevirvel, takk.
-Jeg først! -Niks! Jeg har en mynt der.
Greit, Bits 'N Blips.
Her kommer jeg.
Nei...
-Ja vel. -Nå virker det.
Et labyrintspill. Greit.
Skal man bare vandre rundt? Så skummelt.
Sjelene deres er mine!
Hva er det? Han beveger seg raskere.
-Han tar innpå. -Det fins ingen utgang. Merkelig.
Man samler poeng til man dør.
-Jeg prøver igjen. -Du kaster bort myntene.
Slapp av, jeg klarer det.
Løp!
Sjelene deres er mine!
-Hei, Myers. -Hei, Dennis.
-Går det bra? -Gjett!
-Hva kunne jeg gjort? -Går det bra? Hva er problemet ditt?
Du burde ikke ha stukket av.
Det er en drøm sammenlignet med hva jeg skal gjøre med deg.
Hei! Kom deg ut, nå.
Ja vel.
Vi ses i gymtimen, dust.
Går det bra med deg?
Alt i orden?
Det går fint. Jeg må stikke.
Vent, Andrew! Andrew...
Foreldrene til en gutt ble sjokkert-
-over 14-åringens mystiske dødsfall-
-etter han ble funnet livløs i morges.
Melvin Raimi fra Jefferson ble funnet i kjelleren i Beaverton-hjemmet.
Ingen detaljer rundt dødsårsaken er blitt offentliggjort.
En kilde nær familien beskriver åstedet som "ubeskrivelig".
Mer om denne tragiske hendelsen snart.
-Æsj! -Hvor er skapet hans?
Nei, Amy. La det ligge.
-Etter det han gjorde? -Du kjenner ikke alle detaljene.
Andrew, han kalte deg H-O-M-O.
Det er slemt. Særlig hvis...
Særlig hvis hva?
Hvis de er...annerledes.
Hør her. Hvor er du fra, sa du?
San Diego. Opprinnelig Boston via Chattanooga...
Nå er du i Beaverton. Er man annerledes her, blir man drept.
Tro det eller ei, men jeg vet hvordan det er å være annerledes.
Vi er venner nå. Du kan prate med meg, dele hemmeligheter.
Du kjenner meg ikke. Du vet ingenting om meg.
-Men... -Jeg er ikke annerledes.
Du er ikke vennen min. Hold hodet senket.
Hvis noen kaller meg H-O-M-O, så la meg være i fred.
-Hva holder du på med? -Jeg ber.
-Det er leggetid. -Ja, sir. God natt.
Pappa?
Hallo?
Hei, Myers. Vi ses i gymtimen, dust.
Slutt å somle. Inn i dusjen med dere.
Å...
Jeg...
...vasker meg...
-Dusjen. -Ja.
Dusjen, ja.
Hopp inn. Vannet er deilig.
Ikke gå, vær så snill.
Førstebetjent, jeg tror jeg vet noe om hva som hendte.
-Fortell. -Dette vil høres rart ut,-
-men det fins et underlig spill i Wilmas Spillehall, "Polybius".
Det er kanskje en beta, men det er ikke viktig.
Det fins et rart symbol, ok? Og marerittene...
La meg starte på nytt. Det fins et monster...
-Ro deg ned. Hva heter du? -Andrew Myers.
Andrew Myers, du skal få bli min assisterende etterforsker.
Ta denne notatblokka. Skriv ned alle videospill-marerittene dine-
-i den, så gir du den til mamma og pappa-
-og lar dem håndtere det. -Det er sant!
-Av gårde med deg, Myers. -Dette er et åsted.
Hjem med deg.
Unnskyld meg.
Hørte jeg riktig?
Har du spilt et spill som heter "Polybius"?
Skal du også gjøre narr av meg?
-Hvem andre har du fortalt det til? -Bare ham, og nå deg.
Vet du om noen andre som har spilt spillet?
-Hva foregår? -Bli med meg, Andrew,-
-så kan vi prate om "Polybius". -Hvem er du?
Du...liker åpenbart videospill. Vi har alle de beste.
"Pac-Man", "Missile Attack", "Mr. Frog".
Kanskje også noen du ikke har hørt om. Bli med meg.
Jeg har en hel rull med mynter i bilen.
Leggetid, gutt. Be, og så til sengs.
-Ok. -Jeg hører ingenting.
Jeg legger meg for å sove nå, jeg ber Vår Herre passe på.
Hvis jeg sovner inn i kveld, ber jeg Vår Herre...
...ta min sjel.
Det virker som en isolert hendelse,-
-uten noen tilknytning til Melvin Raimi, som ble funnet død.
Myndighetene oppfordrer vitner eller andre med kjennskap-
-til å ta kontakt med sheriffens kontor.
-Og nå: Sport. -På tide å slutte, Amy.
Bare én gang til!
Greit.
Kom igjen.
Hei, sir...? Beklager, men det er stengt.
Andrew?
Det er ikke bare et spill.
Det der er bare latterlig.
Er det?
Herregud! Du også?
Jeg prøvde å danke ut "H-O-M-O".
Jeg spilte til jeg slapp opp for mynter.
Jeg hadde mareritt, og da jeg våknet, var dette på magen min.
Jeg trodde det var et utslett. Jeg får det iblant.
Formet som symbolet fra spillet?
Det må være en tilfeldighet.
-Hva med fyren i dress? -Sikkert en overgriper.
-Betryggende. -Hva prøver du å si?
At disse folkene dreper alle som har spilt spillet?
Det jeg prøver å si er at jeg tror det er spillet.
I Esekiels Åpenbaringer, en av Bibelens tapte bøker,-
-fins en fortelling om en engel kalt Polybius.
En guddommelig inspirasjonskilde.
Han inspirerte kunstnere til å skape verk i Guds navn.
Sanger, malerier og slikt. Men Gud fikk all æren.
En dag inspirerte en sjalu Polybius en artist til å male ham i stedet.
Da Gud oppdaget det, ga han ham dødsmerket og kastet ham ut.
-Det er galskap. -Han er visstnok der ute ennå-
-og vandrer i helvetes brennende labyrint.
Han eneste gjenværende kraft er å besette Jordas kunstnere.
Hør her.
"Sorg vil påfalle de som lytter. De urene verk i hans navn."
"For om natten vil Polybius merke deres kjøtt-
-og sende deres sjeler til helvete." Polybius eksisterer.
På et vis har han kommet seg inn i spillet. Og vi spilte,-
-så vi er merket. Det hviler en forbannelse over oss.
I kveld kommer han for å ta sjelene våre.
Tåpelig.
Merkene, monstre, "Sjelene deres er mine"?
Til og med han fyren, den overgriperen,-
-pratet om videospill som om han visste noe.
Et eksperiment.
-Umulig! -Mer logisk enn demoner.
Dere.
-Det lever. -Det...
Herregud.
Det er åpenbart noe underlig på gang i Beaverton.
Jeg tror likene til Dennis og gutten med protesen er bevis nok.
Hvis jeg har rett og spillet står bak,-
-må vi finne opphavet og svar.
-Hva om vi ikke klarer det? -Da overlever vi kanskje ikke.
Men hvis det er tilfellet, gjør vi som jeg alltid gjør.
Vi flykter for livet.
Sjelene deres er mine!
Jeg sjekker Wilmas kontor for informasjon om spillet.
Jeg begynner med Bits 'N Blips.
Se om Polybius er nevnt noen sted.
Sprø dag, hva?
Ja.
Angående tidligere i dag... Unnskyld for oppførselen min.
Jeg snoket.
En av mine svake sider.
Unnskyld for at jeg kjeftet.
-Venner? -Venner.
Håndklem!
Uansett...
Jeg syns dere er et søtt par.
Jeg...jeg aner ikke hva du prater om.
Nei vel.
-Tror du han kan være...? -Har du spurt ham?
Selvsagt ikke! Jeg...
Han sorterer posten din, Andrew!
Kanskje du burde sjekke om han trenger litt...
...hjelp?
Ja, sjekke om han trenger litt...
Greit. Ja.
-Skrik hvis du trenger meg. -Jess.
Jess?
Jess!
Jess! Er det deg?
Wilma?!
Hei! Hun sover.
-Hva holder du på med? -Hun oppbevarer alt her inne.
Hvis vi kan spore det tilbake til et navn, en adresse...
-Hvorfor ikke bare spørre henne? -Nei, nei! Stol på meg.
Den dama vil du ikke vekke.
Hjelp meg og lete.
Visste du at Wilma har drevet et myntvaskeri i Austin?
Portland, Albuquerque, Detroit... Hun har vært overalt.
Hvordan endte hun opp på et råttent sted som dette.
-Hvis jeg dør i Beaverton... -Jeg vet. Beaverton suger.
Jeg prøver ikke å si at jeg liker byen noe bedre.
Men fremfor å konstant ville være andre steder,-
-hva med å prøve å være her?
-Hva er så bra med dette stedet? -Jeg vet ikke... Vennene dine?
Amy? Meg?
Jeg har ingen lysende fremtid, slik som du har.
Jeg består så vidt fagene, og det på en god dag.
-Jess... -Men poenget er-
-at jeg ikke lar det holde meg nede.
-Jeg lever i nuet. -Du høres ut som Yoda.
Prøve det iblant, burde du.
Hei!
-Hva gjør du? -Jeg...lever i nuet?
Unnskyld. Jeg trodde bare at...
Hva da?
Dere.
Pokker.
Det er ham. Han må ha fulgt etter meg fra skolen.
-Vi burde stikke. -Hvor da?
Vi vet fortsatt ikke hva som foregår.
Han vet noe. Det vedder jeg ukelønna mi på.
Hvorfor ikke spørre ham?
Får jeg stille deg noen spørsmål?
Utrolig at det fungerte.
Ingen lommebok, identifikasjon eller noe.
Han er spion. Se om han har fingeravtrykk.
Han har fingeravtrykk. Bytt til koffeinfritt.
-Se hva jeg fant i bagasjerommet! -Legg den fra deg!
Det er logisk. Det er en hemmeligstemplet MKUltra-greie.
-Hva prater du om? -CIAs hjernekontrollprogram.
De ga mennesker LSD og filmet dem med horer og sånt.
Sier du at CIA eller disse MKUltraene-
-lagde et hjernekontrollerende videospill-
-og plasserte det her i Wilmas Spillehall i Beaverton?
Dere burde flykte, barn.
Det redder dere ikke, men det kan gi dere et forsprang.
Det er et spill, ikke sant? Hvordan stopper vi det?
Det er ikke sånn det fungerer.
Dere er allerede døde.
-Det må finnes en måte. -I så fall, hold meg underrettet.
Jeg kan nevne det i rapporten.
Herregud... Ta en titt på dette.
Sunnyvale, California, sommeren 1978.
17 funnet døde ved Sinnesloschen Software.
"Dokumenter funnet på åstedet henviser til et spill, 'Polybius'."
Juli 1979. Det ble funnet i en kino i Colorado Springs.
Åtte bekreftet døde.
Så et myntvaskeri i Seattle i 1982.
"Byrået initierer hemmeligholdelsesnivå 5."
Han vet ikke engang hva det er.
Han rydder bare opp og dekker over det.
Hvorfor gjør du dette?
Fordi enkelte ting er utenfor vår fatteevne.
De kan ikke stoppes eller kontrolleres.
Den eneste måten folk får sove om natten,-
-er hvis de kan late som at de ikke eksisterer.
Mine kolleger og jeg gjennomfører denne prosessen-
-med alle nødvendige virkemidler.
Hvis de ikke lagde det, hvem gjorde det da?
-Det er ikke sant. -Kan dere la meg...
Sjelene deres er hans.
-Vær så snill, Wilma... -Hold kjeft!
Han kommer snart.
Jeg kan ikke la dere gå.
-Da kommer han etter... -Hvem er det som kommer?
Det er ikke min feil.
Det er bare et spill.
Hvordan skulle jeg vite at det kom til å skade folk?
Wilma, du trenger ikke å...
Du var der, hos Sinnesloschen.
Du hjalp dem å lage spillet, eller hva?
I 1978.
Jeg var den beste programmereren de hadde på det fordømte stedet.
Har dere hørt om "Rabbit Run"? Jeg lagde det.
"Xenoblaster" også.
Men fikk jeg noen ære? Nei.
Iblant får man bare ideer i hodet.
De kommer fra ett eller annet sted, én eller annen...dimensjon.
En stemme hvisket i øret mitt.
Polybius. Det brukte meg til å lage seg selv.
Jeg slapp det bare løs.
Hva nå, da? Du mater det.
Sunnyvale, Portland. Du tar det med til steder hvor det kan drepe.
Jeg er lei for det. Jeg er virkelig det.
Men jeg har sett hva han gjør med folk, og det får ikke skje med meg.
Vi har en forståelse.
Du er en skikkelig hurpe!
-Nei! -Han er her.
Mitt hjertebarn.
Nei!
Nei! Nei!
La vennene mine være, din stygge...
Nei! Amy, nei!
Nei!
Nei, Amy!
Du, din drittsekk!
-Amy! -Kom igjen! Vi må stikke!
Hun er død! Vi må stikke, Andrew!
-Hun er død! Kom igjen! -Amy!
Kom igjen!
Løp!
-Hvor da? -Så langt unna vi kan komme.
-Det tar oss igjen. -Da flykter vi videre.
-Jeg vil ikke flykte lenger. -Da ender du opp som Amy!
Vi er som Amy! Hun er død, Jess.
Og det vil skje enda flere som Wilma bringer det til, om vi ikke gjør noe.
-Det er selvmord! -Vi dør uansett.
Du har rett! Lev i nuet. Du sa det selv.
Dette nuet, Jess.
Vi kan det sammen.
Vil du bli drept, vær så god. Men du får gjøre det på egen hånd.
Jeg elsker deg, Jess.
Jeg vet at det ikke er gjensidig, men det er greit.
Men jeg er lei av å flykte fra hvem jeg er, fra alt.
Jeg vet ikke hva som venter meg.
Men hva det enn er, er det bedre enn livet mitt hittil.
Ikke la meg konfrontere det alene.
Jeg er lei for det.
Jess!
Jeg er i spillet.
På tide å få det unnagjort.
Sjelene deres er mine!
Jess! Du kom tilbake!
Jeg tenkte på det du sa. Du har rett.
Man må leve i nuet. Jeg er lei av å flykte...
-Fy faen, det er et monster! -Ja. Har du en plan?
Kabinettet kan ikke ødelegges. Vi må tenke nytt.
Tenk fort. Noen smarte ideer?
Nei, men jeg fikk nettopp en temmelig dum en.
Vi må ødelegge spillet.
Samle opp nok poeng og krasje det. En "kill screen".
-Jeg trenger mynter! -Det er min siste.
Gjør det beste ut av den.
Hei, styggen! Kom og ta meg!
Kom igjen!
Kom og ta meg! Her borte!
Kom igjen!
Pokker! Nei, nei!
Nei, nei!
Nei. Nei!
Andrew! Han kommer!
Ja, kom igjen!
Nei!
Amy?!
Kom deg ut, Wilma.
Går det bra med deg?
Ja.
Vi stikker herfra.
Dere oppfører dere som om jeg har dødd eller noe.
-Vet dere hva? -La meg gjette: Beaverton suger?
Jeg begynner faktisk å like det.
-Vil dere spille noen spill? -Nei!
-Sikre? -Ja!
"Polybius - En anmeldelse av Andrew Myers."
Livet er veldig likt labyrintspill.
De er tøffe, de er vanskelige.
Og man dør uansett hva.
Man har derfor to valg.
Man kan enten leve i frykt, gjemme seg i skyggen og dø,-
-eller man kan slutte å prøve å overleve livet, og leve det.
Det er ikke et enklere valg,-
-særlig hvis det betyr å være annerledes.
Men det er verdt det.
Når man er på sitt reddeste,-
-husk de to reglene:
Hold hodet hevet og kjemp for livet.